Някой ми каза
Половин, един ден,
И гласът от съня ми
Ще искри от утре
и ще ме заведе до морето,
"Оригинална история: Сейко Танабе"
и после звука на шепот,
"Сценарист: Саяка Кувамура"
който мокри ушите ми,
"Оригинален дизайн на героите: Нао Емото"
"Концептуален дизайн: Loundraw"
песен оставяща дъга
Заповядайте.
Благодаря!
"Дизайн на героите & Директор на Анимация: Харуко Иизука"
Това отива навън.
през потоци всеки ден.
Разбрах.
Благодаря ти.
Затова повдигам високо главата си
"Музика: Евън Кал"
Добро утро!
Също така е добро за съхранение на геноми.
Проясни слънчевите лъчи
Защото, скочи, греби или се разбий
"Звукорежисьор: Казухиро Уакабаяши"
"Звукови ефекти: Шизуо Курахаши Сачоко Ниши"
Всичко, от което се нуждая.
Ела, отведи ме далеч
"Режисьор на 3DCG: Такума Мияке"
"Оператор: Го Конбаяши"
мечтите ни са дошли да изиграем
място, където можем да бъдем
"Арт директор: Юджи Канеко"
Каквото искаме да бъдем
Без значение, колко сух е живота ни
Просто безкрайно е нашето небе
- Благодаря за помощта! - Благодаря за помощта!
"Дизайн на цветовете: Хироко Умесаки"
под водата над морето (да)
Искам да отида
Отведи ме далеч
"Дизайн на картината: Тошихиро Кавамото"
На място, където ще останем
отвъд ритъма на океана
Където и да искаме да бъдем
"Анимация: bones inc."
Без значение какви сме
Без значение дали утре
"Режисьор: Котаро Тамура"
е нещо повече от мечта
О, отведи ме.
Жозе, Тигърът и Рибката
Превод: BenKenogy (АнимаИнк)
Цунео-сан, как беше гмуркането вчера?
Видях чернобрада рифгоба.
Това е страхотно!
Морето беше толкова спокойно, че имах късмет.
Цунео-сан, ти си в лятна ваканция от колежа, нали?
Точно така.
Какво ще кажеш за гмуркане следващата сряда?
Разбира се!
Да доведем и няколко момичета!
Моля?
С тези темпове единствената любов, която ще получим, е от рибите.
Но аз копнея за човешка, нали, Цунео?
Нямам време за това, следващата седмица започвам друга почасова работа.
Пропиляваш младостта си!
22-рото ти лято идва само веднъж.
Да, както кажеш.
Цунео!
Благодаря ти.
Това ли е правилният път?
Ох...
Д-Добре ли сте?
Кумико!
Кумико, добре ли си?!
Ти ли я спаси, младежо?
Благодаря ти.
Не.
Нарани ли се?
А-Аз съм добре.
Обърнах се за секунда и някой я бутна.
Почти получих инфаркт.
- За какво беше това?! - Извратеняк!
Какво?
Престани да ме опипваш!
Перверзник такъв!
Перверзникът ни следва, бабо.
Моята къща е в същата посока.
Искате ли аз да бутам?
Не.
Така е родена.
Бабо, ами нашата разходка?
Ще се откажем от тях за известно време.
Не искам!
Ти не искаш? Не всичко може да става по твоя начин.
Винаги ли правите разходки в този час?
Мислех, че ще бъде по-безопасно и няма да ни гледат.
Но този свят е пълен със страшни зверове.
Пристигнахме.
Аз ще продължавам.
Заповядай, влез.
Още не си вечерял, нали?
Ех,
става ли кнедли с октопод? Останахме без ориз.
А, да!
Пак ли ти.
Продължавам да го изкарвам, но той се връща.
Кумико, не го пипай. Може да има бълхи.
Разкарай се!
Тук е само за безплатната храна.
Храниш ли го често?
Имах предвид теб.
Не, той не е приятел, просто перверзник.
Той разбира ли те?
Разбира се, че не.
Глупак.
Ти се натрапваш на моя територия!
Това току-що каза.
- Кумико-чан... - Жозе.
Аз не съм Кумико-чан, казвам се Жозе.
Жозе?
Благодаря ви за храната!
Има и допълнително.
Благодаря ви, не мога да си купя още една кутия с обяд.
Звучиш много беден, студент ли си?
Да, наел съм апартамент недалеч от тук.
Беден съм, но се опитвам да спестя пари.
Никой не те пита.
Бабо, жадна съм.
Ечемичен чай или вода?
Чай.
Ей сега.
П-Позволете на мен!
Всичко е наред, яж преди храната да изстине.
Така добре ли е?
Ето.
Доста си взискателна.
Ау, това е горещо!
Какво беше това?
Кумико не може да държи чаша с чай.
Ами пластмасова чаша или термос?
Ти си забавен млад мъж.
Благодаря ви за храната.
Съжалявам, че останах толкова дълго.
Глупости, ние толкова рядко имаме посетители.
Тогава ще...
Младежо, би ли искал да спечелиш малко пари?
Нова работа?
Случайно срещнах някого, плаща много добре.
Ами тази работа?
Ще продължа, разбира се.
Къде е радостта да работиш толкова много?
Мога да ви запозная, тя е жена.
Сериозно ли?!
Тя е 80-годишна баба.
Сериозно...
Движение, Хаято.
Да, Шефе.
Виждал ли си кутията с инструменти?
Да, капакът се нуждаеше от фиксиране.
Благодаря.
Може да те наема на пълен работен ден, когато завършиш.
Ще си помисля!
Нямах предвид теб, а Цунео Сузукава ето тук.
Планирам да уча в чужбина след колежа.
Не знаехте ли, шефе? Той отива в Холандия.
- Ще уча в Мексико. - Мексико?
Веднъж плувах с бебе морски лъв в Ла Пас.
Ще учиш в чужбина, а? Ще ни липсваш.
Още не съм намерил училище.
И още не е спестил достатъчно, трябва да му вдигнете заплатата.
Моята също, ако ще го правите.
Отиди да провериш машините.
Веднага, сър!
Маи, какво има?
Нищо! Разкажи ми повече за тази работа, която се плаща толкова добре!
Ще правиш това, което каже Кумико.
Така ли?
Не ти ли казах?
Не, не, искате да кажете, че ще работя тук?
Да, ще работиш тук.
Не изглеждай толкова разочарован.
Има само едно правило при Кумико.
Не я извеждай сама.
Почерпи се с каквото искаш от хладилника.
Има много.
Трябва да тръгвам, Кумико ще ти каже какво да правиш.
Чакайте, къде отивате?
Приятно ми е.
Какво трябва да направя?
- Джоан, ли беше... - Жозе е!
- Жозе? - Стой далеч.
"Натрапниците трябва да си ходят!" каза той.
Но от днес ще работя тук.
Коленичи.
Казах коленичи.
Добре, ето, коленича.
Искаш ли да останеш жив?
Защо коленича?
Искам да видя колко дълго може да издържи човек така.
Върши си добре работата.
Накрая ще съжалява.
Погледът ти се промени толкова много през последния месец.
Трудно ли се работи за тази Жозе?
Повече от трудно.
Пребройте нишките в татамито.
Това ме държи будна през нощта и се чудя.
5208... 5209... 5210...
5211... 5212...
О, каква загуба.
Пропилях 8000 йени на лоша пачинко машина.
8001... 8002... 8003... Ох...
Започни отново.
Донеси ми четирилистни детелини.
Четирилистни... четирилистни... четирилистни...
Четирилистни детелини.
Ето.
Нищо не става.
Десет трябва да изпълнят моето желание. Суеверие.
Какво желание?
Не ми говори, заета съм.
Изглежда толкова кротка, докато не заговори, тогава тя се превръща в жилеща медуза!
Бих искал да я залепя за някоя от плъзгащите се врати!
Това е грубо.
Защо не се откажеш?
Все още трябва да си напишеш дипломната работа, нали?
Но наистина имам нужда от парите.
Не е нужно да ги спечелиш там.
Дори часовете в магазина ти намаляха, Цунео.
Спри да мислиш за бърза печалба.
Обърни малко внимание на Маи.
Яж това и си дръж устата затворена.
Тук ли е Цунео-кун?
Професоре!
Ето къде си.
Може ли да ми отделиш минутка?
Твоето есе за моделите на Тюринг.
Изпратих го на професор в университета в Мексико Сити.
Той много го хареса и иска да учиш там.
Благодаря ви толкова много!
Това поставя въпроса за стипендията.
Ще бъде трудно да плащаш сам.
Ще уча по-усилено испанския и ще пренапиша предложението си за изследване...
Добре, не се насилвай твърде много, трябва да останеш здрав.
В противен случай всичко ще бъде безполезно.
Да!
Мислех, че спиш.
Ей, бабо...
- Мислиш ли, че може да възобновим нашите раз... - Не!
Ами ако отново те избутат?
Можеш ли да се защитиш?
Слушай ме...
Светът е пълен със страшни зверове.
Да, това вече го знам.
Тогава се задоволи с дома.
Завиждам ти.
Свободен си да отидеш където поискаш.
Нищо няма да се случи с чакане.
Здравейте!
Хаято е прав,
но ще ми липсват парите.
Слушай, стигнах до решение.
Трябва да напусна тази работа.
Чуваш ли?
Кумико!
Какво става?
Кумико е изчезнала!
Стой!
Какво правиш?
Не е твоя работа!
Пусни ме!
Какво, сама?
Нека приключим за днес.
Заведи ме.
Заведи ме до океана,
или ще кажа, че си опипвал гърдите ми и ще те уволнят.
Прави каквото искаш, аз се прибирам.
Това ще струва допълнително.
280 йени.
За билета, аз имам карта.
Какво не е наред?
Не, нищо!
Аз съм Цунео, намерих Кумико.
И-Извинете ме?
Тигри.
Тигри навсякъде.
Тигри?
Хей... Хей! Къде тръгна?
Прибирам се.
Ами морето?
Ти толкова настояваше.
Гледай къде ходиш!
А? Тя се блъсна в мен.
Какъв, по дяволите ти е проблемът, глупако.
Ей, внимавай!
Да бе, бабке.
Ако се заяждаш с мен, ще ти изтръгна сърцето и ще ти го дам да го изядеш!
Съжалявам!
Какво искаш, Жозе-сан?
Ще отидем ли или се прибираме?
Бъдете внимателни.
Не е ли натам?
Не. От тук.
Наистина ли?
Асансьор... Асансьор...
Защо има толкова много хора?
Знам ли.
Не се качвам за първи път във влак!
Престани да зяпаш.
Не, просто си мислех, как виждаш света.
Гори, пустини, Ню Йорк, Париж...
Аз никога не съм си ги представял такива.
Начинът, по който си ги нарисувала...
Т-Ти си ми влизал в стаята?
Бих искал да видя океана така.
Доста самонадеяно за слуга.
Слуга?
Точно така, от днес ще бъдеш Моят Слуга.
Какво е това?
Виж, самолет!
Наистина ли! Къде?! Къде е!
Това е като сън.
Това е пясък, бих се отказал на него.
Добре ли си?
Успокой се.
Ей!
Имам нужда от отговор.
"Какъв е вкусът на морето?", баща ми ме попита веднъж.
Когато бях дете, той ме заведе до океана.
Но вълните бяха твърде страшни, за да се доближиш.
Баща ми почина, без да ми каже отговора...
Разбира се, от книгите научих, че морето е солено...
но...
Това може да е единственият ми шанс да го потвърдя!
Какво правиш, извратеняк! Пусни ме!
Искаш ли да се увериш сама?
Солено е...
Наистина е солено!
Защо е толкова солено?
Радвам се за теб.
Не мърдай толкова!
Солено е, наистина е солено!
Спри се!
Без излизане!
Каза, че ще се върнете веднага.
Направи това отново и си уволнен.
Да.
Защо дойде с мен?
Имам слабост към всеки, който копнее за океана.
Обичам да гледам пасажите с риби, затова често ходя да се гмуркам.
Дори работя във водолазен магазин.
Плуваш под вода...
С истински риби?!
Аха.
Това е невероятно...
Ей, кажи ми, на кои други места искаш да отидеш?
Баба винаги дреме между 1 и 3.
За първи път ли ядеш такива палачинки?
Не, яла съм много от тези с моите гаджета.
Аз съм популярна сред момчетата, имала съм 5 гаджета наведнъж.
Да, да.
Готови, и раз...
Добре ли си?
Толкова много различни синьо!
Нека се качим на това.
Чакай, не!
Побързай!
Това е невероятно!
Къде е моята къща?
Замъкът Осака?
Кажи ми, Слуга мой.
Страхуваш ли се от височини?
Ето.
Познай какво, бабо, приготвям вечеря.
Какво правиш?
Юкичи, ела тук.
Юкичи?
Кръстих го.
Не можеш!
Направи този стол с 2 милиметра по-висок.
Не беше лош.
Както ти казах!
Престани с това!
По-полека!
Спри, забави!
Ние сме под морето.
Тюлен!
Калифорнийски морски лъв.
Има рога!
Това е еднорога риба-носорог.
Виж тази голямата!
Китова акула.
Каква е тази група?
Сафрид...
Един тип се придържа към рифове, а друг тип плува в открито море.
Последните образуват уникални пасажи на средни до ниски океански дълбочини.
Различават се по форма, цвят и местообитание.
Златния и черногърбият сафрид се придържат към рифовете, кордилите се изнасят в открито море.
Това е възможност за работа за Кумико-сан.
Досадни сте като другите.
Кумико-сан трябва да може да живее независима...
...Ти би трябва да ме подкрепяш, а не да ми четеш лекции.
Писна ми да слушам това.
Задържайки я ограничена в дома ви не е в най-добър интерес за нея.
Обзалагам се, че и покойните й родители също са притеснени.
Какво знаеш ти?
Отказвам да изведа Кумико навън.
Но напоследък тя много излиза.
Тя си мисли, че не знам.
Сама?
Честно казано не мислех, че той ще заеме нейната страна, бях смаяна.
Ще се изненадате, ако я видите сега.
Тя прилича на този билборд на Глико.
Моля?
Готов за излитане на спринт.
Това е море от книги!
Жозе?
О, това си само ти, Слуга мой
Не пишеше ли Жозе?
Главната героиня се казва Жозе.
Франсоаз Саган.
Това е продължението на тази, краят, който винаги съм искала да прочета!
Това би ме приспало.
Не съм и очаквала моят неук Слуга да разбере Саган.
Отивай и заеми тези!
Трябва ни библиотечна карта.
"Изгубен профил"
Това за първи път ли ти е?
Моля, попълни този формуляр.
И ти ли харесваш Саган?
Аз също!
Коя ти е любимата?
Ах, съжалявам! Никога не съм срещала фенове на Саган, така че малко се развълнувах!
С-След месец, след година...
Яко.
Чела ли си Непостланото легло? Те споделят...
Жозе, заеми ги и двете.
Гадже?
Той те нарече "Жозе". Колко прекрасно.
Не, не е това! Той не ми е гадже!
Тя няма да си губи времето за мен.
Жозе-сан има други момчета.
Веднъж имаше пет гаджета наведнъж!
Млъкни, иначе ще те набия.
Но бих искала да прочета книгата, която споменахте.
Ах, за Беатрис!
Вече имаш нов приятел.
Нов приятел?
Библиотекарката.
Аз и Кана-чан вече сме приятели?
Така ми изглежда на мен.
Кана-чан и аз сме на една и съща възраст.
Жозе, на колко години си?
Аз съм на 24.
Какво?! Ти си по-в...?
Искам да кажа, леле! Значи вие с Кана-сан сте на една и съща възраст?
Удивително е, че можеш да говориш с хора като Кана-чан всеки ден.
Свикваш, срещам много различни хора във водолазния магазин.
Наистина ли?
О! Цунео...?
Вие трябва да сте Жозе-сан...?
Перфектен страйк!
Аз съм най-старият и скъп приятел на Цунео, Хаято Мацуура.
Ползваш ли социални медии?
Не.
Жозе е фея, тя живее аналогово!
Млъкни по дяволите.
Какво да правим?
Съжалявам, веднага се връщам.
Добре дошли дами, влизайте!
Не е нужно да се притесняваш от него.
Моля заповядайте!
О, ти си тук?
Просто минавам.
Как мога да ви помогна днес?
Ъ-Ъм, искаме да вземем лицензи за гмуркане.
Разбирам.
Приятно ми е, аз съм Маи Ниномия.
Цунео-сан ми е разказвал толкова много за теб.
Ако имаш нужда от нещо, само попитай.
О, това ми напомня!
Вчера видях брадавична риба-клоун!
Успя ли да направиш снимка?
Не, силното подуване продължаваше да пречи.
Искам да си ходя вкъщи.
Ние току-що дойдохме.
Жозе?
Извинявай.
Жозе-чан тръгна ли си вече?
Каква красота, бледа кожа, скромна, сладка и деликатна...
Моля те, върни се на работа.
Какво има?
Нищо!
Ти поиска да видиш къде работя.
Не харесвам такива места.
Такива места?
Не разбирам какво да мразя.
Ти не разбираш!
Права си, не разбирам!
Не благодаря.
Но сама, ти...
Кажи на Слугата Ми да не идва отново.
Какво е станало?
Просто му кажи да не идва.
Добре, ще го направя.
Объркана съм, Юкичи.
Не трябва да идвам?
Разбирам.
Не, не разбирам!
Харесва ли ти това? Наистина се гордея с това.
Ъ-Ъм, това тук!
Извинявай.
Какво има?
Получих...
стипендия за обучението в чужбина!
Това е жестоко!
Кога отиваш?
Следващия март.
Училището започва през септември,
но искат да отида след като завърша.
Разбирам,
значи, ще имаме само още 6 месеца съвместна работа.
Напоследък си сама.
Къде е Цунео-кун?
На кой му пука за този празноглавец?
Празноглавец?
Той е безполезен и заема много място.
Яде, сякаш винаги умира от глад и флиртува с момичета.
Какво е толкова смешно?
Извинявай, но е толкова очевидно.
Какво е очевидно?
Кана-чан!
Рио-чан!
Прочети ни това.
Какво има?
По това време винаги чета на децата.
Но един служител ни напусна.
Има ли някой?
Идвам!
Съжалявам.
Можеш ли ти да ни четеш?
М-Малката... русалка.
Тази кака ще ни чете!
Не мисля, че мога.
По бързо, прочети я!
- Да, хайде. - Чакаме.
- Чети... - Моля!
- Какво има? - Хайде де!
На дъното на прозрачно, синьо море се издигаше перлен дворец...
където живееха шест принцеси русалки.
Те обичаха да слушат краля да разказва истории...
за света, който щяха да видят над вълните когато станат възрастни.
Небето, птиците, екзотичните неща и градските светлини.
Принцесите чакаха с нетърпение в очакване да дойде този ден.
Сбогом, добър принце - каза русалката, хвърляйки ножа си.
И тя се гмурна в морето, където тялото й се стопи в мехурчетата.
Не мога да чета много добре истории.
Кажи, кажи!
Как изглеждаше дворецът?
Виж, дворецът на русалката!
Наистина прилича на дворец на русалка.
Жозе, ти илюстратор ли си?
Няма начин!
Каква загуба, хората трябва да видят твоето изкуство.
Мисля, че трябва да направиш колекция и да я публикуваш!
Не мога!
Съжалявам...
Добър вечер!
Прибирай се! Не се допускат празноглавци!
Какво правиш...
Доста е готино, нали?
Слуга мой, ти ли го направи?
Твоят Слуга го направи за теб.
Нищо чудно, че изглежда толкова грозно.
Какъв вид риба е това?
Това е кларион ангел.
Рядък вид, който се среща само в Мексико.
Когато бях дете, в местният магазин за рибки имаше такъв и аз се влюбих в него.
Всеки ден след училище ходих да го гледам.
Когато научих, че плува в пасажи, интересът ми нарасна още повече.
Искаше да бъде със семейството си също.
Какво имаш предвид?
Родителите ми са разведени.
Баща ми ни напусна.
Майка ми винаги беше заета с работа.
Не мисля, че е бил тъжен, кларион ангелът.
Той е имал теб, идващ всеки ден.
Мечтаех да го видя да плува в пасаж.
Ето защо учих толкова усърдно и спестих много пари.
Те са трудни за намиране, така че кратка ваканция за гмуркане не е подходяща.
Това е хубава мечта.
Надявам се да се сбъдне.
Всъщност догодина...
Развали си!
Това е странно.
Готово, всичко е оправено...
Ох! Ау! Какво по дяволите беше това?!
Здравейте!
Готов ли си да тръгваме?
Кумико!
Бабо, светът не е толкова страшен.
Ще сънувам кошмари.
Кошмари?
Ти дойде да видиш това.
Исках да видя най-страшното нещо тук... с Моя Слуга.
Мислех, че ще мога заедно с теб.
Заедно с мен?
За да ме подкрепиш.
Имах нужда Моят Слуга да ме подкрепи, ако се уплаша.
Ох, ох, ох, ох!
Онзи ден прочетох на глас приказка на едни деца.
Така ли? Жозе, каква приказка беше?
Малката русалка.
Това е невероятно.
Не я прочетох много добре.
Изнервих се и не можах да вдигна поглед.
Беше страшно.
Но после,
нарисувах картина и децата я харесаха.
Искам да нарисувам още.
Още?
Като работа, искам да рисувам професионално!
Искам да опитам, както ти го правиш.
Ами, аз обичам...
твоите рисунки, Жозе.
Доста самонадеяно за слуга.
Черешовите цветове валят като дъжд тук през пролетта.
Баща ми ме водеше.
Сигурно е красиво.
Ако искаш да го видиш, можеш да ме доведеш догодина.
Какво не е наред?
Няма нищо.
Чу ли за Ямамура-сан?
Сърцето и беше зле от известно време.
Тя беше и доста стара.
Погребалните заминаха.
Ако имаш нужда от мен, тук съм, за да поговорим...
за това какво да ще правиш по-нататък.
Баба...
ми остави малко пари за живеене.
Така че ще се оправя за малко.
Разбирам.
Но...
Не мога да си позволя да плащам.
Не мога да плащам заплата на Моя Слуга.
Разбирам.
"Без кислород"
Рядко се случва да не следиш оставащият кислород, Цунео.
Изглеждаш разсеян.
Сетих се, признал си...
Бабата на Жозе почина.
Тя е
съвсем сама сега.
Това е доста гадно.
И тревожно.
Но Жозе-сан не е дете и има социални работници и съоръжения.
Освободи се от живота...
от това, което другите наричат живот.
Бъди свободен от емоции, от силните си страни, от собствените си слабости.
Бъди само едно моментно вдишване, една милионна част от милиард мъглявини.
Кумико-сан, вкъщи ли си?
Аз съм Мизушима.
Това е Фуджита-сан, социален работник.
Председателят на кварталната асоциацията получи обаждане от един от вашите съседи.
Те чули, че баба ви починала и смятат, че имате нужда от помощ.
Това е не е тяхна работа...
Как смятате да продължите напред?
Рисуване.
Аз искам да...
рисувам картини.
Казвате, че искате да си изкарвате хляба като художник?
Мисля, че е прекрасно, че имаш мечта.
Но мечтите са едно...
А реалността е друго нещо.
Трябва да знаеш всичко това.
Не бъди толкова глупава, отиди да си потърсиш работа.
Баба ти не е тук, за да се грижи за теб!
Фуджита-сан?!
Или има кой да се грижи за теб?
Добре ли си?
Ъм, аз съм Маи, видяхме се онзи ден.
Защо си тук?
Спомних си, че Цунео каза, че живееш край реката.
Щяхме да сме по-бързи, ако просто бяхме попитали Цунео.
Какво искате?
Умолявам те да освободиш Цунео!
Чакай! Дойдохме да я ободрим!
Той работи толкова усилено за мечтата си!
Учи испански.
Работи, за да спести пари, за да може да учи в чужбина.
Да учи в чужбина?
Той ще замине за Мексико следващия март.
Не ти ли е казал?
Би ли подкрепила мечтата му?
- С този темп... - Защо питаш мен за разрешение?!
Каква е връзката ти с него?
Това е съжаление...
Цунео-сан те посещава само от съжаление.
Какво, по дяволите, говориш?!
Не я слушай.
Хей, чакай!
Какви видове цитоплазма имам предвид?
Цитоплазмени геноми.
Можете да ги считате за място за съхранение на геноми.
Малката русалка
Здравей.
Жозе, донесох тайяки.
Защо дойде?
Жозе?
Твоята стая.
Помолих помощник да идва да почиства веднъж месечно.
Твоите рисунки?
Няма ги.
Защо?
Не е твоя работа.
Ако това е всичко, можеш да си тръгваш.
Ще го поправя.
Искам да отида до океана.
Това ще бъде последната ти работа като Мой Слуга.
До водата ли?
Така е добре.
Искаш ли нещо топло за пиене?
Не благодаря.
Солено е...
Жозе.
Не искам парите!
Не казвай, че това е последната ми работа!
Жозе!
Вече не съм Жозе.
Започнах работа...
в офис.
Нямаше причина да изхвърляш картините си.
Това е извън възможностите ми!
Всичко винаги е извън възможностите ми.
Червеният балон закачен на покрива.
Черупката на цикадата на дървото.
Разходката под чадър под дъжд.
Изкачването на стъпалата до храма!
Всичко това.
Всичко това!
Вече не искам да посягам към нищо от това.
Ако не искаш, тогава защо изглеждаш толкова разочарована?
Не се отказвай от нещата, които обичаш!
Скоро заминаваш.
Здравите не биха разбрали...
Жозе!
Мой Слуга...
Мой Слуга.
Мой Слуга!
Цунео!
Добре ли си?
Имаше автомобилна катастрофа.
Да.
Махнете чантата.
Срежете дрехите.
Пулс 120, Кръвно 70 на 40, насищане 94%.
Поддържайте 10 литра кислород.
- Загуба на чувствителност в перифериите? - Все още не.
Размер 18, пълно обдишване, кръстосано съвпадение. Не забравяйте артериалните газове.
Разбрах.
Готови за рентген!
Дихателните пътища са чисти, дишането стабилно.
Проба за ехо.
Отрицателна, пневмоторакса е добре.
Сузукава-сан? Цунео Сузукава-сан, чувате ли ме?
Ако можете, отворете очи.
Сузукава-сан?
Буден ли сте?
Ъм...
Участвали сте в пътнотранспортно произшествие, това е болница.
Ще се обадя на лекаря.
Момичето в инвалидната количка?
О, днес я помолихме да се прибере.
Тя настояваше да остане, докато не се събудите.
Не е ранена, нали?
Не.
Как се чувствувате?
Бях в катастрофа?
Претърпяхте сътресение, но тестовете не показаха нищо друго.
Вътрешните ви органи са добре...
но...
десният ви пищял е счупена в глезена.
Накратко, това е отворена фрактура.
Направи се спешна операция за предотвратяване на инфекция в раната.
Закрепихме фрактурата с винтове и плоча.
Ще са необходими два месеца, за да може да понесе теглото ви.
Два месеца...?
Още нещо, операцията не може да съедини перфектно ставните повърхности.
Има риск от остеоартрит.
Остеоартрит?
Може да почувствате болка в ставите и скованост.
Ще е трудно да ходите или тичате, както преди.
Стресова фрактура в лявата ръка,
може да направи патериците спорни за известно време.
Ще се излекувам ли?
Трудно е да се каже на вашата възраст.
Жозе.
Съжалявам.
Вината не е твоя.
Изглежда съм в доста лошо състояние.
Рехабилитацията също може да не оправи всичко...
Ако се окаже, че не мога да ходя отново...
Аз...
Имам нужда от сън.
Млъкни!
Не е нужно да идваш, добре съм.
Мамо, накрая ще си нараниш гърба.
Наистина не е нещо особено.
Ще ти дойда на гости, щом изляза от болницата.
Доскоро.
Професоре?
Цунео-кун, добре ли си?
Извинявайте, не исках да ви притеснявам.
Слушай, за обучението в чужбина.
Те биха искали друг студент да отиде този март, ако ти не можеш.
Жалко е, но ще получиш друг шанс.
В момента се съсредоточи върху оздравяването.
Не е това...
Възможно е никога повече да не мога да се гмуркам.
Ако не мога да правя това, значи съм загубил причината да заминавам в чужбина.
Така, завърти глезена си и изпъни пръстите на краката си доколкото е възможно.
Когато подуването намалее, можем да започнем рехабилитацията ти.
Цунео-сан!
Донесох пудинг.
Благодаря.
Започва ли вече рехабилитацията?
Да.
Ще сложа това в хладилника.
Родителите ми постоянно ми изпращат ориз и зеленчуци, хладилникът ми е пълен.
"Испанска граматика"
Искаш ли да подишаме чист въздух?
Чувствай се свободен да се кажеш, какво мислиш.
Тук съм, за да те подкрепя.
Вече няма значение...
ученето в Мексико.
Аз...
мислех, че съм по-силен от това.
Моля те, не се отказвай!
- Работи здраво върху рехабилитацията си... - Работи здраво?!
Ами ако няма значение?
Аз не разбирам нищо.
Колко страшно е да посегна към нещо, което искам.
Аз...
Аз те обичам, Цунео-сан!
Просто не исках да попреча на твоите цели.
Но не мога да се сдържа.
Лудо съм влюбена в теб!
Как се случи това?
Маи...
- Чуй... - Вече знам.
Не искам "Съжалявам" или "Благодаря".
Мразя жените, които плачат пред мъжете.
Но...
Трябваше да го кажа.
Трябва да се връщаме.
Знам, че си вътре!
Отвори вратата!
Ако не...
Махай се!
И не се връщай.
Цунео-сан се отказа от обучението си в чужбина.
Така че го правя мой.
Мога да му дам любовта, от която се нуждае, за да забрави морето.
Никога не съм искала да отиде в Мексико.
Ще се моля да забрави глупавата си мечта...
и той да остане до мен и аз да съм до него.
Познавам го много по-добре от теб.
Любовта му да говори за рибите,
ужасния начин, по който той си тананика.
Колко зле е на камък, ножица, хартия.
Той обича пудинга,
мрази краставиците,
и винаги има ледено студени ръце!
Мога да изброя сто пъти повече неща от теб.
Познавам го много по-добре...
Много по-добре.
Е, кажи нещо де!
Моят Слуга никога не се предава!
Той никога няма да забрави рибите или да изостави мечтата си!
Ето кой е той!
Знаеш това, нали?
Не мога да изброя сто неща...
за него.
Но не можеш да победиш чувствата ми към него!
Ако това е вярно, тогава го покажи!
Солено.
Непохватна си.
Аз съм добра жена!
Нещо против да ми купиш вечеря тогава?
А?!
Жозе?
Имам една молба.
Трябва да оставяш героите да проявяват повече емоции.
Да показваш как се чувстват.
Разбирам.
Ей, червенокосият.
Жозе-чан?!
Заеми ми лицето си.
А?
"Изгубен профил"
Не исках нищо друго освен бягство от него.
Това е всичко.
След размисъл,
това беше наистина жалка история.
Готово е.
Та-да!
Какво е това?
Не е ли очевидно? Това е разрешение за излизане.
Не, защо го имаш?
Просто си помислих, че от време на време може да искаш промяна в обстановката.
Всъщност не съм в настроение.
Не бъди толкова скучен, Цунео-чан! Хайде да се позабавляваме...
Остави ме на мира!
Като твой партньор за гмуркане, моя работа е да ти дам кислород
винаги, когато имаш нужда.
Така че млъкни и ела с мен.
Какво става?
Не задавай въпроси.
Това място.
Р-Русалката и блестящите крила.
От дъното на дълбокото синьо море се чувала празнична музика.
Това е 20-ият рожден ден на русалка, когато тя може да напусне морето.
Справяш се чудесно.
Русалката получила като подарък вълшебна мида.
Тя й проговорила:
"Можеш да ме използваш, за да се превърнеш в човек и отново пак в русалка.
Но не бива да желаеш нищо друго,
защото, ако го направиш,
Ще се превърнеш в пяна и ще изчезнеш завинаги."
"Разбирам", казала русалката и изплувала на брега.
"О, мида, моля те, превърни ме в човек."
Изведнъж рибешката й опашка станала грациозни крака.
- Колко прекрасно - възкликнала тя, докато се изкачваше на хълм.
Но светът навън беше пълен с опасности.
Яростен тигър се появил пред нея.
Русалката се опитала да бяга, но загубила опора и паднала.
Вкопчена в една скала, тя изкрещяла:
"Помощ!"
И тогава млад мъж с чисто бели крила се спуснал от небето, за да помогне.
"Благодаря ти."
"Това са прекрасни крила."
Младият мъж засиял от радост при тези думи.
„Когато дойде пролетта, аз ще отлетя с тях.“
Защото той имал мечта.
Да отлети до бляскаво море надалеч.
До място, където плували семейство ярко оранжеви риби.
Огромно море, пълно с веселие и забавления.
Двамата станали приятели и ходили на различни места заедно.
"Всяко място кара сърцето ми да танцува с такава радост, чувствам го как подскача."
Русалката видяла как светът й расте и се разширява.
Сезоните се сменили и дошла пролетта.
Настъпил денят за заминаването на младия мъж.
Русалката била тъжна и се разхождала сама в гората.
Отново свирепият тигър се появил пред нея.
С остри нокти, с оголени зъби, той се нахвърлил върху русалката.
"Внимавай!"
- извикал младият мъж и се появил точно навреме, за да я спаси.
Но този път той бил ранен, прекрасните му крила били счупени.
Ридаеща от мъка, русалката взела магическата мида в ръцете си.
и пожелала "Моля те, спаси го!"
За секунди раните му заздравели и младият мъж се събудил жив и здрав.
Но крилата му никога не се върнали.
"Вече не мога да стигна до бляскавото море." - оплакал се той.
"Вдигни главата си." - казала русалката.
"Имаш по-големи крила в сърцето си."
"С тези крила ме приюти
и с тях ме тласна напред!"
"С крила на сърцето можеш да летиш навсякъде."
Младият мъж се отправил към бляскавото море с лодка.
В пороен дъжд или бурен вятър,
той продължавал напред.
"Не се страхувам, защото преследвам мечтите си."
Крилата на сърцето му били силни,
гъвкави и красиви.
И най-вече нечупливи.
Най-сетне открил бляскавото море.
С радост той се гмурнал в него.
Той плувал свободно с оранжевите риби.
Мечтата му се сбъднала...
и той бил толкова щастлив...
"О мидо,
вече може да ме превърнеш в мехурчета."
Но краката й се превърнали в рибешка опашка
и нищо друго не се случило.
Магическата мида проговорила,
„Пожелание в полза на друг, а не за теб, никога няма да те накара да изчезнеш.“
Така със сърце, изпълнено с лъскавите скъпоценности на спомените,
русалката се върнала в дълбокото синьо море.
Край.
През всичките тези години се преструвах, че съм безнадежден
Въпреки че изглежда срамно, знам го,
знам го, знам го, но все пак
Линиите на хиперболата никога не се пресичат
Без да знам нищо, аз се гмуркам по-дълбоко
гмуркам се по-дълбоко, без дори да си поемам дъх
Спящата бяла светлина мигновено ме извика,
само ако можех да протегна ръка
Защо се криеш?
Ах, въпросът в сърцето ми все още е без отговор
Сега тишината на дълбокото море, представлява моята мечта,
Вижте, той ще го направи!
и аз се надявам да боли и никога да не забравя
Ах, ако просто спра и просто се откажа тук,
никога няма да позная вкуса на сълзите
- Ти.. - Направи го!
или да се усмихвам с теб
Юкичи, Моят Слуга проходи днес.
Бездомните котки не трябва да се разглезват.
Не трябва да се разглезват.
Бори се с Тигъра сам.
Изписват ме!
Просто трябва да правя седмични посещения и ще се оправя!
Разбирам.
Поздравления!
Благодаря ти.
Все още не съм сигурен за страничните ефекти.
Отивам в Мексико, независимо от всичко.
Сега, когато имам крила в сърцето...
Сигурна съм, че ще се оправиш.
Ще ми позволят да напусна на 24-ти...
Можеш ли да дойдеш да ме вземеш в 10 сутринта?
Жозе?
Толкова съм щастлива.
Благодаря ти.
Жозе?
Жозе!
Жозе...
Кана-сан!
Цунео-кун.
Поздравления за изписването.
Виждала ли си Жозе?
Днес не съм я виждала.
Извинявай.
Прав си.
Голяма беда, Жозе-чан е изчезнала!
Момиче в инвалидна количка току-що се качи.
Знаете ли накъде?
Внимание, гости, Зоопарка ще затвори след няколко минути.
Моля, уверете се, че не сте забравили вещите си.
Жозе.
Спри!
Съжалявам!
Жозе!
Ох.
Добре ли си, Жозе?
А?! Ти самият добре ли си?!
Кракът ти.
Току-що те изписаха.
В паниката да те намеря,
осъзнах, че тичам.
Защо?
Аз реших...
че ще се опитам да стана илюстратор на книги.
Смятам да стоя на собствените си крака.
Достатъчно дълго ме буташе.
- Така че... - Не заради теб!
Не беше заради теб.
Аз искам да съм Твой Слуга!
Ами кларион ангела?
И отиването в Мексико?
Все пак ще отида.
Но...
Жозе, обичам те!
Аз...
Аз...!
също те обичам, Слуга мой!
Не е така, както си го представях.
Хм...
В лошия смисъл ли?
В добрия смисъл.
Все още бяхме сини, потъващи в носталгия
Гледайки слънцето през останалите облаци
Грубите ни гласове преляха
Все още не можем да изразим нещата, които са толкова важни за нас
Опитах се да прегърна цвят без форма
Дните бяха изпълнени с очаквания и тревожност, усетих вкуса на съжалението
Исках да достигна до свят, който не познавам,
но прибрах ръце в джобове, пълни с лъжи
Искам да си спомня цялата болка, която ме обгръща
Просто пожелай и се надявай, дори и да си се преродил
Не искам да забравя това несигурно бъдеще
Сълзите, които се стичат по бузите ми
Имат вкус на закъсняло обещание
Но се превръщат в пепел и всичко става замъглено
Далеч някъде отвъд нощта, боядисана в синьо
Сънувах през цялата нощ
Луната омагьосва сянката си, не желаеща да бъде намерена
Не можех да спя и не можех да тръгна
Ти си този, когото винаги съм искал, но те държах далеч.
От този ден всичко, което гледах, стана мъгляво
Болеше, болеше толкова много, че не можех да понасям
Оцветеното в синьо небе беше толкова студено и дълбоко
Вървейки и вървейки, раменете ни се сближават
С лека, трепереща топлина
Има свят, който още не сме виждали, с цветя, чакащи на вятъра
Далеч някъде отвъд нощта, боядисана в синьо
Грешките, които си направил, и съжаленията, които имаш, са незаменими
Затова...
Просто пожелай и се надявай, дори и да си се преродил
Не искам да забравя това несигурно бъдеще
Сълзите, които се стичат по бузите ми
Имат вкус на закъсняло обещание
Но се превръщат в пепел и всичко става замъглено
Далеч някъде отвъд нощта, боядисана в синьо.
Анимация: bones inc.
Превод: BenKenogy (АнимаИнк)
Режисьор: Котаро Тамура
- Красиво, нали? - Да.
Това наистина е като дъжд от цветове.
У-Умря ли?
Какво?
Призрак ли си?
Прибрах се за пролетната ваканция.
И не ми каза!
Жозе, исках да те изненадам.
Доста самонадеяно за слуга.